Stop vognen!
Du har lige vundet verdens største pris.
Hvad kan du være vred over?
Du kan godt sige det til mig.
Gav Dronning af Tronen dig et sidste stik i kuglerne,
før hun sagde farvel?
Jeg gemmer mine skriftemål til Storseptonen.
Der findes ikke længere en Storsepton.
Nej, det gør der ikke, vel?
Der er stadig spørgsmålet om min pris.
Det var mange penge, jeg lige gav dig.
Det er ikke en borg.
Hvad med den der? Den er ledig.
Du vil ikke have Highgarden.
- Jeg erklærer mig uenig. - Vi er i krig.
Daenerys Targaryen kunne komme og generobre den,
dagen efter du er flyttet ind.
Og tænk på vedligeholdelsen.
Jo mere man ejer, jo mere tynger det en.
Er det derfor, du er så skide mut?
Er du tynget af din nye rigdom?
Fremad!
Det er ikke min. Det hele tilhører Jernbanken.
Vi betaler nemlig vores gæld.
Ja. Bare ikke til mig.
Sir Bronn af Sortvand, tidligere
af den navnløse dynge lort, du er fra,
med en saddeltaske fuld af guld, men han beklager sig over manglende løn.
Når vi vinder krigen,
kan du vælge frit blandt alle borgene i De Syv Kongeriger,
og ingen vil kunne tage dem fra dig.
Ja, jeg er vis på, Dronning Cerseis regeringstid vil blive fredfyldt.
- Det kan da godt ske. - Næppe.
Kornmagasinerne er tømt og læsset på vognene, min lord.
Og den kommende høst?
Vi har hold til at indsamle den fra alle gårdene i Vidderne.
Sir Bronn, vil du ledsage Huset Tarly
og hjælpe med at fremskynde processen?
Jeg er ikke meget for at skovle hvede.
Nej, men at motivere bønderne til at overdrage deres høst...
Det har du garanteret et ægte talent for.
- Min lord. - Min lord.
Min lord.
Jeg tror ikke, at Jernbanken
nogensinde har fået en gæld af denne størrelse indfriet med en enkelt rate.
Jeg betragtede Deres fader som en effektiv og dygtig mand,
men De lader til at omdefinere de begreber fuldstændigt.
De er altfor venlig, min lord.
Jeg er hverken venlig eller lord, Deres Nåde.
Jeg er blot et instrument i den institution, jeg repræsenterer.
Dens trivsel er et spørgsmål om regning, ikke følelser.
Og den nuværende regning er ubetalt.
- Guldet... - Er på vej.
Min broder overvåger selv transporten.
Visse i Jernbanken vil blive skuffede.
De er blevet temmelig glade for Deres renteudgifter.
Vi må bringe deres humør i vejret.
Ja, vi kunne måske være til hjælp i et nuværende foretagende.
Mit eneste foretagende i øjeblikket er
at genetablere kontrollen over kontinentet
og alle dets indbyggere.
Jeg ser et stort potentiale i det foretagende.
Jeg forestiller mig, at det vil kræve investeringer udefra.
Det gør det, ja.
Jeg skal udvide mine hære, mine flåder.
Min hånd, Qyburn, har sendt en føler til Golden Company i Essos.
Jeg kender dem udmærket.
De har hjulpet os med at få betydelige summer ind igen
fra parter, der var faldet i restance.
Det er godt at høre.
Jeg ser også gerne, at de skaffer nogle ting, der tilhører mig.
Vær forvisset om, at De kan regne med Jernbankens støtte.
Lige så snart guldet kommer.
Den er til Dem.
Den sidste mand, der benyttede den, ville skære Deres hals over,
men Deres mor fik ham væk.
Den anden daggert, den der tog hendes liv,
den havde jeg stoppet med mit eget hjerte, hvis jeg havde kunnet.
Jeg var der ikke for hende, da hun havde mest brug for mig.
Men jeg er her for hende nu.
For at gøre det, hun ville have gjort. For at beskytte hendes børn.
Jeg vil gøre hvad som helst for Dem. De skal bare spørge.
Ved De, hvem den tilhørte?
Nej.
Det selvsamme spørgsmål udløste De Fem Kongers Krig.
På en måde gjorde den daggert Dem, til den De er i dag.
Tvunget ud af Deres hjem ud til de vilde hinsides Muren.
De har nok set ting, de færreste vil tro på.
At gennemgå alt det og finde vej hjem igen,
blot for at finde kaos i verden. Jeg kan forestille mig...
Kaos er en stige.
Undskyld jeg forstyrrede Dem, Lord Stark.
Jeg er ikke Lord Stark.
Hvad er det?
Maester Wolkan byggede den til mig, så jeg nemmere kan komme rundt.
Det er en virkelig god idé.
Du rejser.
Jeg vil ikke forlade dig, men når...
Når de kommer, vil jeg være hos min familie.
Du er i sikkerhed. Så meget som nogen kan være det nu.
Du har ikke længere brug for mig.
Nej, det har jeg ikke.
Har du ikke andet at sige?
Tak.
"Tak"?
For at hjælpe mig.
Min broder døde for dig. Hodor og Summer døde for dig.
Jeg døde næsten for dig.
- Bran... - Det er jeg ikke rigtigt.
Ikke længere.
Jeg husker, hvordan det føltes at være Brandon Stark.
Men jeg husker så mange andre ting nu.
Du døde i den hule.
Jo. Køkkenpigen, den rødhårede med bagdelen.
Det eneste i det køkken, du har stukket pikken i, er leveren.
Hov, hvor skal du hen?
Derind. Jeg bor her.
- Forsvind. - Jeg er Arya Stark. Det er mit hjem.
Arya Stark er død.
Bed Maester Luwin eller Sir Rodrik om at komme.
De kan fortælle, hvem jeg er.
Der er ingen Rodrik her.
Maesteren hedder Wolkan.
Så spørg Jon Snow, Kongen i Norden.
- Han er min broder. - Han er tusindvis af kilometer væk.
Hør, det er koldt, og vi har travlt,
så tag nu og forsvind.
Når Jon er væk, hvem har så ansvaret for Winterfell?
Lady af Winterfell? Lady Stark?
- Hvilken Lady Stark? - Det må du jo vide.
Det er dig, der udgiver dig for hendes søster.
Sig til Sansa, hendes søster er hjemme.
Lady Sansa har for travlt til at spilde tiden på dig.
Ligesom vi har.
Så for sidste gang, forsvind.
Jeg skal nok komme ind på borgen på en eller anden måde.
Hvis jeg ikke er den, jeg siger, holder jeg ikke længe.
Men hvis jeg er, og Sansa hører, at I afviste mig...
Sæt dig der. Lige der. Rør dig ikke.
Sig det til Lady Stark. Jeg holder øje med hende.
Jeg siger det ikke. Det kan du gøre.
Hvorfor mig?
- Du fortæller hende det. - Nej.
Hvis du ikke gør det, slår jeg dig i dit skide ansigt,
så hårdt jeg kan.
Vi bad hende vente. Vi stod lige ved siden af hende og...
Og da vi vendte os om, var hun væk, min lady.
Hun var ikke nogen. En pige fra Wintertown.
- Hun bad om at tale med Sir Rodrik... - Rodrik, ja.
- Og Maester Luwin. - Luwin, ja.
De skal ikke tænke på det, min lady. Vi finder hende.
Det er ikke nødvendigt. Jeg ved, hvor hun er.
Skal jeg kalde dig Lady Stark nu?
Ja.
Du burde ikke være løbet væk fra vagterne.
Jeg løb ikke. Du trænger til bedre vagter.
Det klæder dig. Lady Stark.
- Overdrog Jon ansvaret til dig? - Ja.
Jeg håber, han snart kommer tilbage.
Han blev så glad, da han så mig igen.
Når han ser dig, hører hans hjerte nok op med at slå.
Det ligner ham ikke.
Det burde være lavet af en, der kendte hans ansigt.
Alle, der kendte hans ansigt, er døde.
Vi er ikke.
De siger, at du dræbte Joffrey. Gjorde du?
Bare jeg havde.
Også jeg. Jeg blev vred, da jeg hørte, en anden havde gjort det.
Uanset, hvor lang min liste blev, stod han altid øverst.
- Din liste? - Over folk, jeg vil slå ihjel.
Hvordan kom du tilbage til Winterfell?
Det er en lang historie. Det er din sikkert også.
Ja. Den er ikke videre behagelig.
Det er min heller ikke.
- Men historierne er ikke slut endnu. - Nej.
Arya...
Bran er også kommet hjem.
Du kom hjem.
Jeg så dig ved korsvejen.
- Så du mig? - Jeg ser en del nu.
Bran har syn.
Jeg troede, du ville tage til Kings Landing.
- Det gjorde jeg også. - Hvorfor ville du dertil?
Cersei er på hendes liste over navne.
Hvem er ellers på din liste?
De fleste af dem er allerede døde.
- Hvor har du den fra? - Lillefinger gav mig den.
Er Lillefinger her?
Han har erklæret Huset Stark troskab.
- Hvorfor gav dig dig en daggert? - Han troede, jeg ville have den.
- Hvorfor? - Fordi den skulle have dræbt mig.
Lejemorderen. Efter du faldt?
Hvorfor skulle en lejemorder have en daggert af valyrisk stål?
En meget rig person ønskede at se mig død.
Han er ikke nogen generøs mand.
Han ville ikke give dig noget,
medmindre han troede, han fik noget igen.
Det spiller ingen rolle.
Hvad mener du?
Jeg vil ikke have den.
Er du sikker? Det er valyrisk stål.
Det er spildt på en Krøbling.
Catelyn Stark ville være stolt.
De holdt Deres løfte.
Jeg gjorde praktisk talt ingenting.
De er for hård ved Dem selv, min lady.
Jeg er ikke en...
Tak, Podrick.
Deres Nåde, der er stadig intet nyt fra De ubesudlede.
Snart. Han kommer tilbage til dig.
Det har han bare at gøre.
- Hvad skete der? - Mange ting.
Deres Nåde.
Det er ikke noget problem.
De skulle se det, før vi begynder at hakke det i stykker.
Her er det. Alt, hvad vi nogensinde får brug for.
Der er noget andet, jeg gerne vil vise Dem, Deres Nåde.
Skovbørnene lavede dem.
Hvornår?
For meget længe siden.
De var lige her. De stod, hvor vi står.
Før der var nogen Targaryen, Starks eller Lannister.
Måske endda før, der var mennesker.
Nej.
De var her sammen, Skovbørnene og de første mænd.
Kæmpede de mod hinanden?
De kæmpede sammen mod deres fælles fjende.
Trods deres forskelligheder, trods deres mistanker.
Sammen.
Vi er nødt til at gøre det samme, hvis vi skal overleve.
For fjenden er ægte. Den har altid være ægte.
Og du siger, at du ikke kan besejre dem uden mine hære og mine drager?
Nej, det tror jeg ikke, jeg kan.
Jeg vil kæmpe for dig. Jeg vil kæmpe for Norden.
Når du knæler for mig.
Mit folk vil ikke acceptere en leder fra Syden.
Ikke efter alt det, de har lidt.
Det vil de, hvis deres konge gør det.
De valgte dig til at lede dem.
De valgte dig til at beskytte dem.
Er deres overlevelse ikke vigtigere end din stolthed?
Hvad er der?
Vi indtog Casterly Rock.
Det er godt at høre.
Er det ikke?
De vil nok gerne diskutere det alene. Måske...
I bliver.
Alle mine allierede er væk.
De er blevet taget fra mig, mens jeg har siddet på øen her.
De har stadig de største hære.
Som ikke vil få noget at spise,
fordi Cersei har taget al mad fra Vidderne.
Kald Grå Orm og De ubesudlede tilbage.
Vi har stadig skibe nok til at sejle Dothrakierne til fastlandet.
Forøv blokaden af Kings Landing.
Vi har en plan. Det er stadig den rette plan.
Den rette plan?
Takket være din strategi har vi mistet Dome, Jernøerne og Vidderne.
Hvis jeg har undervurderet vores fjender...
Vores fjender?
Din familie, mener du.
Måske vil du alligevel ikke skade dem.
Ikke flere smarte planer.
Jeg har tre store drager. Jeg flyver dem til Den Røde Borg.
Det har vi talt om.
Mine fjender er i Den Røde Borg.
Hvilken slags dronning er jeg,
hvis jeg ikke er villig til at risikere livet?
En klog en.
Hvad mener du, jeg burde gøre?
- Jeg ville aldrig driste mig til... - Jeg er i krig.
Jeg taber.
Hvad mener du, jeg burde gøre?
Jeg havde aldrig troet, dragerne ville eksistere igen.
Det var der ingen, der gjorde.
De folk, der følger Dem, ved, at De fik noget umuligt til at ske.
Måske er det med til, at de tror,
De kan få andre umulige ting til at ske.
Skabe en verden, der er anderledes fra det lort, de altid har kendt.
Men hvis De bruger dem til at smelte borge og brænde byer,
så er De ikke anderledes.
Så er De bare mere af det samme.
Lav ikke udfald.
Gå ikke derhen, hvor fjenden fører dig.
OP-
- Og ikke... - Slås mod en som hende
i det hele taget.
Pænt sværd.
Meget pæn daggert-
Hvis de ikke har bragt den korrekte mængde korn til lagrene,
er jeg bange for, at de må klare sig, med hvad de havde med.
Vi kan ikke...
Det er et stykke tid siden, jeg trænede.
Jeg kan finde våbenmesteren, min lady.
Han vandt ikke over Hound.
Det gjorde De.
Jeg vil træne med Dem.
De svor at tjene begge min moders døtre, ikke?
Gå til siden, Podrick.
Det kan De ikke bruge. Det er for lille.
Jeg sårer Dem ikke, bare rolig.
Jeg skal prøve at lade være.
Hvem har lært Dem det?
Ingen.
Hvad mener du om hende?
Hvem?
Du ved godt, om hvem jeg taler.
Jeg tror, hun har et godt hjerte.
Et godt hjerte?
Jeg bemærkede, at du stirrede på hendes gode hjerte.
Den slags er der ikke tid til.
Jeg så Nattens konge, Davos. Jeg så ind i hans øjne.
Hvor mange mænd har vi i Norden til at bekæmpe ham? Ti tusind? Mindre?
- Færre. - Hvad?
Når man taler om gode hjerter. Missandei af Naath.
Sir Davos, Lord Snow.
Kong Snow, ikke?
Nej, det lyder ikke rigtigt. Kong Jon.
Det er ligegyldigt-
Tilgiv mig, men må jeg stille et spørgsmål?
Naturligvis.
De hedder Jon Snow, men Deres faders navn var Ned Stark.
Ja, jeg er en horeunge.
Min moder og fader var ikke gift.
Er skikken anderledes i Naath?
Vi har ikke ægteskab i Naath,
så begrebet horeunge eksisterer ikke.
Det lyder befriende.
Hvorfor forlod De Deres hjemland?
Jeg blev stjålet af slaveejere.
Det gør mig ondt.
Hvordan blev en slavepige rådgiver for Daenerys Targaryen?
Hun købte mig fra min master og frigav mig.
Det var pænt af hende.
Men nu tjener De hende, ikke sandt?
Jeg tjener min dronning, fordi jeg ønsker at tjene hende.
Fordi jeg tror på hende.
Og hvis De ønskede at sejle hjem til Naath i morgen?
Så ville hun give mig et skib og ønske mig held og lykke.
Det tror De?
Det ved jeg.
Alle os, der kom med hende fra Essos, tror på hende.
Hun er ikke vores dronning, fordi
hun er datter af en konge, vi aldrig har kendt.
Hun er den dronning, vi valgte.
Vil du tilgive mig, hvis jeg skifter side?
Er det et Greyjoy-skib?
Jon.
Jeg vidste ikke, du var her.
Sansa...
Har hun det godt?
Det, du gjorde for hende,
er den eneste grund til, at jeg ikke slår dig ihjel.
Vi hørte, din onkel angreb jeres flåde.
Vi troede, du var død.
Det burde jeg også være.
Din søster?
Euron har hende.
Jeg kommer for at bede om dronningens hjælp til at få hende tilbage.
Dronningen er væk.
Hvor er hun rejst hen?
AI guldet er kommet sikkert igennem portene til Kings Landing.
Godt.
Vi skal have de sidste vogne
over Sortvandsfloden, før natten falder på.
Hvis frontlinjen falder i bagholdsangreb,
når bagtropperne ikke frem i tide.
- Vi er lidt pressede. - Med Deres tilladelse,
så har det en markant effekt på tempoet at piske efternølerne.
Lad os give dem en advarsel først.
Disse mænd kæmpede godt i Highgarden.
Sir Jaime.
- Rickon. - Dickon.
Jeg hører, du kæmpede bravt i Highgarden. Dit første slag?
Og?
- Det var glorværdigt. - Kom nu, din fader er her ikke.
Hele mit liv har vi sværget troskab til Huset Tyrell.
Jeg kendte nogle af de mænd. Jeg har været på jagt med dem.
De fortjente ikke at dø.
Men Lady Olenna valgte at forråde sin dronning
og støtte Targaryen-pigen.
Så her vi altså.
Jeg forventede ikke, at det lugtede sådan.
Mænd skider i bukserne, når de dør.
Lærte de dig ikke det på den fine drengeskole?
Jeg lærte det, da jeg var fem.
Hvad?
Lyt.
Spyd og skjolde! Spyd og skjolde!
På række!
Spyd og skjolde! Spyd og skjolde!
På række nu!
Dan formation. Kom så!
Bevogt vognene! På række!
På række!
Spydspidsformation!
Skjoldmur!
Fyld hullerne!
Tættere!
På række, drenge!
Vent! Vent på det!
Spydene frem!
Hold stand!
Rid tilbage til Kings Landing.
Jeg forlader ikke min hær.
Du er hærføreren, ikke en skide fodsoldat.
De sataner er ved at slå os ned.
Vi kan holde dem stangen.
Drageild!
Hold stand!
Bueskytter!
Bueskytter, kom med!
Bueskytter, til fronten!
- Læg på! - Læg på!
Træk!
- Skyd! - Skyd!
Qyburns skorpion er derovre.
Så hent den.
Jeg kan ikke skyde med én hånd.
Kom så. Kom så!
Hvor er du?
Jeres folk kan ikke slås.
Søg dækning!
Kom så, din satan.
Drageild.
Flygt, din idiot.
Kom så, dreng.
Din idiot. Din skide idiot.